Перша загальна школа  в Пеняках була заснована у 1855 році, завдяки старанням сільської громади. Тодішній власник села гр.Володимир Дзедушинський не тільки позитивно поставився  до прохання  допомогти вирішити це питання, а й виділив необхідні кошти на отримання вчителя.

Будинок для школи громада винаймала в Короля Шостаковського за 20 золотих римських. Згідно угоди ця сума також виплачувалася двором.

Предмети, яких навчали в школі були різноманітні. Основними з них були релігія , польська та німецька мови , рахунки та граматика. Офіційною мовою викладання в школі на той час вважалася польська мова і лише згодом  запроваджено ще й українську.

Першим шкільним вчителем в Пеняках був Ян Шидловський , поляк за національністю. Призначений за рекомендацією Володимира Дзедушинського , він відповідав за весь навчальний процес , окрім науки релігії. Цей предмет викладав  римо-католицький священик  Юзеф Пашковський .

В 1863 році громада Пеняк будує для школи окремий дім , а саме навчальний заклад стає парохіальним. Відповідно до цього  його опікуном , крім графа Дзедушинського, стала  ще й греко-католицька парафія.

Постійною проблемою в Пеняцькій школі було питання викладання мови. Використовуючи свій вплив,  панський двір домігся  введення в школі в 1865 році  єдиної польської мови викладання . Таке рішення шкільна Рада прийняла , порушуючи всі необхідні для такого кроку  вимоги , так як серед  учнів явно переважали  діти української національності.

На початку  1900-х років , з причини реорганізації народних шкіл в Галичині, Пеняцька школа знову стає однокласною. Згідно «Шематизму вчительського» дізнаємося , що у 1904 році в ній працювало двоє вчителів: Юзеф Мілецький  та Олена Моссочівна.

У 1911 році згідно рішення шкільної Ради у Львові , навчальний заклад в Пеняках переводиться на план двокласних  шкіл , Залишаючись по суті однокласними.  Вчительську роботу в ньому виконувало  подружжя Мендзікевичів –Анатолій  і Марія .Через рік  Золочівська  окружна  шкільна Рада  офіційно звертається  до місцевої шкільної Ради з пропозицією відкрити  другий позаштатний клас.

Невпинний ріст матеріального добробуту населення докорінно змінив освітній та культурний рівень жителів навколишніх сіл. До 1939 року в с.Пеняки була початкова школа, в якій працювало два вчителі: Водинська і Оберишин.

Активне шкільне життя відновилося з приїздом в село вчителя Степана Максим’яка, який став директором школи в 1940 році. В цьому ж році був заарештований більшовиками. Після звільнення працював до 1944року. Емігрував до США. В 1984 році помер.

З вересня 1941 року почав працювати п’ятий клас. Почало працювати в школі три вчителі. З 1945 року  в школі працюють  I-IV  і  V-VI класи по 14-15 учнів. В 1947 році із жителів с.Пеняки лише один мав середню освіту- це Мельничук Володимир Стахович – ветеринарний фельдшер. 50  жителів нашого села були зовсім неграмотні, лише 20-25  мали початкову освіту.

З 1949 року в школи починають  працювати старші класи –VIII – X.

В 1953 році був перший випуск 10 класу новозбудованої  школи.

Всього за період з 1953 року  закінчили Пеняківську середню школу 1000 учнів.

В 1955 році ліквідовано неграмотність серед населення віком від 17 до 49 років.

На сьогоднішній день всі діти шкільного віку  охоплені навчанням. В школі навчається зараз 138 учнів.

В сьогоднішній школі працює 28 вчителів, з них: Семчишин Б.Г,  Блюй  Й.І,  Борщевська  М.В,  Бойко  Г.С,  Попович М.І,  Туряб С.О,  Рудак Н.Т,  Боршевська  С.В,  Семчишин В.А,  Михайлишин М.В. – випускники місцевої  школи. З  28 вчителів- 23 мають вищу освіту. Десятки випускників школи навчаються у вищчих та середніх  спеціальних  закладах, випускники школи трудяться в різних  куточках країни.

Наші  випускники:  Білобран  Б.С. – доцент  Львівського  політехнічного інституту;  Семчишин В.М. – заступник  директора Боморянського СПТУ; Гавришків  М.М. – інженер Бродівського  лісгоспзагу;  Попелишен С.П. – працівник міліції;  Семчишин  Б.Й. – лікар –стоматолог; Гавришків І.М. – вчитель – дефектолог;  Страшинський М.І, Савчук І.Б,  брати Чижевські – офіцери. Перша медалістка школи – Войтюк Г.Я. – працівник Ужгородського університету; Хоміцький І.М. – колишній  директор Голубицької школи;  Різник О.В.- ведучий інженер – тихнолог  Львівської  керамічної фабрики. Сьогодні директор школи Семчишин Б.Г.

Сьогоднішній молодий, повний сил і енергії  педагогічний колектив Пеняківської  школи працює в незалежній Україні про яку мріяли ті, хто зводив на ноги освіту в с.Пеняки.