Регулярна освіта на наших землях почалася наприкінці ХVI ст. Винники не належать до великих містечок  тому можна припустити , що навчали дітей читати і писати чергові священики для єдиної прикладної мети – читати псалтир . У матеріалах архівів згадується про дві школи у Винниках, які функціонували

в кінці XVIII ст. – українську і католицьку.

Старожили міста Винник стверджують,

що перша школа була двокласна,

потім чотирикласна,

а у 1908 році - семикласна. Дівчата і хлопці

вчилися окремо і ходили по змінах.

Дітей вчили математики, української мови,

польської мови, історії , ботаніки,

зоології, геології, геометрії.

З 1 вересня 1944 року обидві школи стали середніми.

З 1945-1946 року працювала одна середня школа, яка носила назву Винниківська середня школа №1

З 15 лютого 1945 року очолює школу

Чеславський Михайло Степанович.

В 1959 році м. Винники приєднують до Львова і перейменовують школу на Львівська середня школа №29.

Впродовж багатьох років свого існування школа пам’ятає німецьку окупацію, коли вона була перетворена у госпіталь, тяжкі радянські часи. Ця школа пам’ятає художника Миколу Федька і нашого сучасника, а тоді молодого учителя, Бориса Григоровича Візницького(зараз він Президент музеїв України), дослідника і вченого Кияка та багатьох інших.

З серпня 1972 року по березень 1982 року школу очолював Петро Антонович Лісний.

На той час склався педколектив, в якому поєднувалася майстерність досвідчених вчителів з ентузіазмом молодих. Такий баланс дав змогу вирішити багато цікавих питань, підтримувати старі традиції і започаткувати нові. Було створено шкільне лісництво, що стало відомим усій країні. Спортивні класи олімпійського резерву неодноразово брали участь у республіканських змаганнях.

З 1982 року школу очолила

Демцюх Оксана Василівна.

Завдяки її енергійності, старанням, а також

клопотанням громадськості міста було збудовано нове приміщення СШ № 29.

Школа-новобудова була здана в експлуатацію в 1991 році.